Гроші є, але не знайдено підрядника
Деякі матеріали на офіційній сторінці міської ради в останньому номері дешевого екс-преса нагадали мені одеський анекдот:
“У школі показовий урок з батьками. До дошки викликають Ізю Рабиновича: Скільки буде два на два?” “П’ять!” “Не правильно, подумай, Ізя.”Три!” “Ще подумай, згадай таблицю множення”. ”Три з половиною!” У цей час лунають аплодисменти батька-Рабиновича. “Чому ви радієте?! Ваш син нічого не знає!” — ЗАТЕ ЯК ВИКРУЧУЄТЬСЯ!
Що-що, а викручуватись, виправдовувати бездіяльність, пояснювати прорахунки та видавати бажане за дійсне нині діюча влада вміє креативно. Це не біда, що замість вирішення нагальних проблем громада міста отримує дулю. Найголовніше, що вона в гарній обгорточці з окозамилюючих реляцій.
У одній із груп в соцмережах є фотожаба: на в’їзді до нашого міста вивіска «Вибачте, в м. Козятин доріг немає». Хтось дуже вдало пожартував на тему багаторічної міської проблеми.
До 2015 року жахливий стан доріг об’єктивно можна було пояснити відсутністю коштів. У останній рік каденції Гвелесіані, коли завдяки змінам у бюджетному кодексі в місцевій казні з’явилися живі гроші, місто відчуло позитивні зрушення: ми побачили на дорогах сучасну дорожньоремонтну техніку, якісну технологію як капітального, так і ямкового ремонту. До 1 вересня була зроблена розмітка. Як би не було сутужно з грошима, але перед початком навчального року завжди поновлювалася розмітка пішохідних переходів.
У минулому році, рекордному по доходах бюджету, вже за керівництва Пузиря, ремонт доріг розпочався дуже пізно. Розмітки ніхто не робив, а відтак не подбав про безпеку дітей по дорозі в школу. Містяни одразу відмітили гіршу якість роботи ремонтників, що підтвердилося станом доріг після зими. Тут би міській владі визнати свої прорахунки, бо об’єктивним виправданням – відсутністю коштів – уже не прикриєшся.
Та наші очільники, замість покаятись, вирішили поповнити арсенал виправдань своїми до хрєна (вибачте, накипіло!) «компетентними» поясненнями. Заступник міського голови, начальник управління ЖКГ Малащук, щоб утерти носа всім, хто сумнівався у його фаховості і досвіді для призначення на таку відповідальну посаду, видав шедевральне пояснення: відремонтовані восени дороги навесні в жахливому стані, бо за зиму було до двадцяти циклів розмерзання-замерзання!
Така думка мала б одразу спонукати науковців до вивчення козятинського феномену. Це ж треба, там, де дороги ремонтують якісно, природа забезпечує одне замерзання на початку зими і одне розмерзання навесні. А там, де гроші витратили на те, що у стоматологів називається тимчасовою пломбою, має двадцять замерзань-розмерзань! Чи це придуманий міською владою форс-мажор для скасування дії гарантії на виконані роботи?
Хто винен?
Ну що ж, ми люди невибагливі, забули про 2016 рік з надією на 2017. Уже тільки дурний не знає, що в міському бюджеті коштів багато. Пузир навіть на депозит їх збирався класти. Оце по європейських дорогах поїздимо! Чекаємо-чекаємо, аж зудить вже від того очікування. По селах дороги роблять, аж гаї шумлять, не кажучи вже про сусідні Калинівку, Бердичів, Хмільник. Я з міркувань коректності вже не говорю про обласний центр, де дороги почали ремонтувати ще з кінця лютого. Грошей-то на дороги запланували прокатати (чи відкатати?) порядку дев’яти мільйонів. І ось нарешті міська влада в особі заступника Малащука розродилася на офіційних сторінках поясненнями, чому ж наші багатостраждальні дороги досі не ремонтуються. Читаємо. Стилістика – до болю знайома. Спочатку – лизнути міську владу в особі Пузиря: він оголосив дороги одним із пріоритетів нинішнього року, у нього слово не розходиться (правильно сказати – не зустрічається) з ділом... Так, лизнули, ковтнули. Чому ж досі дороги не ремонтують? Ага, ось вам і пояснення: виявляється, в усьому винна ProZorro – електронна система публічних закупівель. Бідолашна міська рада раз оголосила торги — ніхто не відгукнувся, другий раз — знову тиша. Закупівлі не відбулись. Це ж треба: дев’ять мільйонів, а бажаючих робити ремонт доріг у Козятині немає.
Так що давайте, козятинці, дружно поспівчуваємо меру: він дуже хоче, але не може. Чоловіки знають, що це таке. Навіть пігулки сині потай від своїх коханих ковтають. А у випадку з дорогами замість пігулки – цитата з інтерв’ю Малащука: «На сьогоднішній день активно ведуться переговори з підрядними організаціями на виконання робіт». Це, так би мовити, офіційна версія для наївних необізнаних городян, яких, крім усього іншого, мають утішити два дитячі майданчики і 44 лавочки. Не плач, дитинко, велосипед я тобі поки що не куплю, зате ти отримаєш смачний «Чупа-чупс»!
А що насправді?
Ну а тепер подивимося на ситуацію очима фахівців-господарників на кшталт тих, у чиїх містах і селах оновлюється дорожнє покриття всупереч усім підступам системи ProZorro. Познайомившись із виправдувальним беканням заступника міського голови, фахівець одразу вкаже на справжню причину провалу торгів на ремонт доріг.
Як необережно проінформував заступник, наше управління ЖКГ оголосило їх наприкінці березня, в той час, коли в інших містах це було зроблено ще в січні-лютому. Таким чином, на момент проведення наших торгів усі серйозні підрядні організації вже отримали замовлення на ремонт доріг і навіть приступили до його проведення в інших містах і селах. Ну ж не чекати їм насправді, поки козятинська міська влада розтелиться!
Крім того, мерія робила все можливе («RІА» про це писала), щоб уникати нової системи закупівель максимально довго. Грамотні керівники, у яких Пузир мав би повчитися, вже з 1 квітня 2016 року працювали в ProZorro у тестовому режимі, здобуваючи необхідний досвід. Наш, прости Господи, юрист наказав усі угоди 2016 року укласти до 1 серпня, тобто до того часу, коли нова система стала обов’язковою, не кажучи вже про апробацію. Досвіду – нуль, самовпевненості – вагон, у результаті страждає громада. Гроші є – доріг немає.
«Наш мэр в ProZorro не пойдёт, наш мэр ProZorro обойдёт!»
Однак не варто хвилюватися. Дороги таки почнуть ремонтувати. Переговори ж ведуться, адже після двох провалених торгів закон дозволяє спрощену процедуру закупівлі (по-народному «договірняк»). Є надія, що до снігу встигнуть.
Правда, скидається на те, що через зайнятість серйозних підрядників в інших місцевостях, ремонтувати наше дорожнє покриття будуть фірми ґатунку Ашота Карапетяна. Уявляєте якість робіт? Це можна було зрозуміти, коли він був єдиний, хто погоджувався працювати в борг, більше півроку чекаючи на оплату, але тепер? Однак у нашої влади все продумано на кілька кроків уперед: у разі неякісного ремонту на допомогу знову прийдуть кліматичні катаклізми – вже не 20, а 30 циклів замерзань-розмерзань.
Сліпота?
Ще одне. Рівень корумпованості влади робить небезпідставною думку, що озвучується багатьма городянами. За скромними українськими мірками 9 мільйонів гривень на ремонт доріг — це мінімум 900 тисяч гривень можливого відкату. Спокусливий шматочок, чи не так?! На правах припущення: може, проведення торгів затягувалося штучно, щоб в обхід ProZorro домовитися з «надійними» підрядниками?
P.S. Пане голово, перевірте у своїх підлеглих зір і рівень IQ. Ваш заступник в інтерв’ю, згадуючи минулорічне озеленення, зазначив: «За малий проміжок часу в різних куточках міста забуяли зелені насадження». Для нього туї ще досі зеленіють? Чи він не знає значення слова «забуяли»?
Олекса ДОВБУШ, від імені здравомислячої і небайдужої частини громади міста
Слідкуйте за новинами Козятина у Telegram.
№ 34 від 22 серпня 2024
Читати номер