Традиційно святкування почалося біля пам’ятника Михайлу Грушевському. Військові та родичі загиблих вишикувалися із портретами наших хлопців, полеглих у бою.
Покласти квіти до пам’ятника голові Центральної ради прийшли високопосадовці, учителі, залізничники, представники духовенства та усі ті, для кого цей день має велике значення.
Потім козятинчани та гості вишикувалися у колону і рушили центральною вулицею до Площі Героїв Майдану на відкриття муралу загиблим воїнам.
— Буквально через кілька днів після загибелі Максона виникла ідея у наших дорогих активістів нанести цей мурал на стіну будинку культури, — розповів під час відкриття міський голова Олександр Пузир. — Місце нанесення було вибране теж не випадково. Саме під цією стіною щодня будуть проходити дітки, будуть читати і згадувати прізвища наших військових, бачити.
На відкриття прийшли Олександр Злоцький із дружиною Ілоною. Саме подружжя Злоцьких стало ініціаторами створення муралу. Вони збирали кошти та згуртували навколо себе людей, щоб втілити цю ідею в життя.
— Цей мурал був намальований задля пам’яті, задля увіковічнення імен наших славних героїв, славних синів України. Безпосердньо цей мурал торкається нашого друга, який зображений на ньому. Він для нас був дуже дорогою людиною. Це найменше, що ми могли зробити. Він був сильною людиною. Я пишаюся тим, що я його знав, спілкувався. Він був мені не як друг, він був мені як брат, — сказав Олександр, не стримуючи сліз. — Я хочу від щирого серця подякувати усім небайдужим, хто допомагав нам морально, фізично, просто навіть люди підтримували, підходили і казали: «О, молодці». Це настільки надихало.
До слів вдячності приєдналася і Поліна Каліновська, художниця. Саме завдяки цій талановитій дівчині із Криму мурал з’явився на стіні Будинку культури.
— Найбільшу подяку я хочу висловити тим людям, чиї імена написані тут, — каже Поліна. — І тим людям, які зараз перебувають у зоні бойових дій і були там раніше. Волонтерам. Їм слів подяки буде навіть надто мало. Ані словами, ані малюнками, ані піснями ми сповна не зможемо передати те, що ми відчуваємо.
Потім бійці полку «Азов» прочитали молитву. Це розчулило матерів загиблих бійців.
Після відкриття муралу люди колоною рушили на вулицю Пилипа Орлика до меморіалу загиблим воїнам.
Представники військової частини 3008 Національної гвардії урочисто підняли прапор.
Потім гості свята поклали квіти до пам’ятного знаку нашим загиблим землякам.
Після покладання прозвучала молитва «Отче наш».
Очільники міста та району нагородили учасників бойових дій, активістів, завдяки яким з’явився мурал «Бути воїном — жити вічно», лікарів, спортсменку Христину Коломієць, вокальний гурт «Re-start».
Родинам загиблих воїнів вручили подарункові сертифікати.
Із вітальним словом виступила Інна Наумова, мати загиблого Вадима Наумова.
— Біль від безповоротної втрати найдорожчої людини неможливо ані виразити словами, ані зрозуміти, — сказала Інна, ледь стримуючи сльози. — Цей біль не має строку давності. І час не лікує. На сході нашої держави поклали своє життя найдорожчі сини України. Герої, для яких свобода, незалежність, територіальна цілісність були сенсом життя.
— Нас запросили для того, щоб сказати кілька слів про нашого, на жаль, загиблого побратима і друга Максона, Максима Олексюка, — сказав боєць полку «Азов». — На жаль, я знав його не так довго, як хотілося б. Всього близько півтора роки. Але за цей час я зрозумів, що Максон був справжнім, відважним, мужнім чоловіком, який прийняв вольове рішення захищати свою державу будь-якою ціною. На жаль, ця ціна виявилася дуже дорогою для усіх, хто його знав.
Після завершення урочистостей військові, бійці полку «Азов» та активісти повернулися до муралу, щоб зробити групове фото. До них підійшов козятинчанин і став поруч, щоб також сфотографуватися.
— Дай Бог, щоб не було більше цих смертей, — сказав чоловік перед тим, як піти
Слідкуйте за новинами Козятина у Telegram.
№ 34 від 22 серпня 2024
Читати номер